Sura.
Da romerne kom,
regnet jeg ikke med å se deg...
Jeg vil alltid være hos deg.
Ikke engang gudene kan holde meg borte fra deg.
Jeg ville drept dem om de prøvde.
Før ham til badene.
Men gjør noe med alt det håret først.
Dominus.
- Bassenget er tørt. - Ja, vi trenger regn.
Penger ville også hjulpet.
Det trenger vi også.
Og kjæledyret ditt?
Den puster.
For prisen av den kunne vi fylt bassenget i en måned.
Du overbetalte.
Den var verdt det, Lucretia.
Spartacus er et levende lik.
Hvor lenge før han finner sin plass i graven
og tar med seg investeringen din?
Ikke før han har gjort sitt.
Fra Legatus Claudius Glaber.
Hva vil han?
Oppfylle mine ønsker.
Kommer han hit?
Om to dager.
Grunnen til besøket mangler.
Men det er da innlysende. Han vil takke meg.
For hva? For å ha overbetalt for trakeren?
Spartacus motsto Glabers forsøk på snikmord i arenaen.
Folket forlangte frihet, til spott og spe for legaten.
Jeg ga ham et alternativ, ved å kjøpe ham.
Til overpris?
Hvis spartacus overlever og avlegger eden,
blir arenaen hans grav som først tenkt. Hvis ikke...
Da blir hans død til glede for legaten.
Ønsker godt ivaretatt-
Det skal mer stryking til.
En enkel takkegest fra legaten kommer til kort.
Vi søker beskyttelse.
Intet mindre.
Med legaten som beskytter...
Myntene hans vil overfylle bassenget vårt.
Vi må forberede et festmåltid.
Et lite et.
Med vin. Og vann. Masse vann.
Nok til å væte tungen.
Jeg skal ofre en okse for å tilfredsstille gudene.
Kanskje noe mindre.
En vær da.
Til gudene. Måtte de gi oss hell og lykke.
For svarte. Drittsekken lever.
Er det denne?
Den Spartacus alle har mast om?
Spartacus? Jeg heter...
Ingen bryr seg om hvem du var, traker.
Jeg driter i hvem han er.
Hva er dette for et sted?
Det hinsidige, min venn.
I det minste utenfor dets rustne porter.
Du er nå en aktet gjest hos Batiatus,
leder for det beste ludus i Capua.
Ludus?
En skole
hvor menn lærer å bli guder,
blod deres ambrosia, arenaen deres fjelltopp!
Gladiatorer.
Det sanneste brorskap!
Overlev de neste dagene,
og du og de andre rekruttene vil kunne regne dere blandt oss.
Og bære vårt merke.
I mellomtiden, skal det være noe?
Vann? Mat?
Kanskje velduftende olje til føttene dine?
Vann.
Han er treg, ikke sant?
Hva forventer du av en traker?
Lukter som fersk dritt.
Det gjør de alle.
Unntatt kvinnene.
De lukter piss og dritt.
Hva er du for noe?
Jeg er galler, lille mann.
Den største. Crixus, den ubeseirede!
En galler.
Det forklarer hvorfor du lukter som en kvinne.
Plei sårene dine.
Spis. Hvil.
Når du har kommet deg, kan vi snakke om det.
Patetisk!
Bare dritt. Ikke en eneste mann blant dem.
Da passer dere sammen, di lillle fitte.
Hva har dere under føttene?
Svar!
Hva har dere under føttene?
Sand?
Crixus! Hva har du under føttene?
Hellig grunn, Doctore!
Vannet med tårer av blod!
Deres tårer. Deres blod.
Deres patetiske liv, formet til noe verdifullt.
Lytt. Lær. Og kanskje, lev. Som gladiatorer.
Lytt nå til deres herre!
Dere har blitt velsignet,
hver og en av dere,
med å få være her,
på luduset til Quintus Lentulus Batiatus!
Leverandør av de beste gladiatorer i hele republikken!
Vi dere verdige i de krevene dagene som følger.
Vis at dere er noe mer enn en alminnelig slave.
Mer enn et menneske.
Mislykkes, og dø.
Enten her dere står, eller solgt til gruvene.
Lykkes, og stå rakrygget blant mine titaner!
Batiatus! Batiatus! Batiatus!
En gladiator frykter ikke døden.
Han griper den. Kjærtegner den.
Puler den.
Hver gang han entrer arenaen,
stikker han kuken i munnen på beistet.
Og ber om å fullføre før kjeven klapper igjen.
Ingen av dere kjøtere ville holdt ut et øyeblikk.
Unntatt én.
Denne patetiske, forslåtte trakeren
motsto fire i arenaen.
Dømt til å dø,
uten annet enn et sverd å satse livet på.
De angrep ham!
Igjen og igjen og igjen!
Han trosset døden! Skjebnen! Selveste gudene!
Spartacus! Spartacus! Spartacus! Spartacus!
Se på denne mannen! Studer ham.
Og begrip
at han er et null.
En kujon. En desertør fra auksiliærstyrkene.
Hans seier i arenaen? Like hul som motet hans.
Han kjempet mot Solonius' dårlig trente menn,
deres herrees rival.
Hadde Spartacus entret arenaen med noen av gladiatorene her,
ville hodet hans forlatt arenaen lenge før kroppen!
Trakeren er uenig.
En demonstrasjon, kanskje?
Crixus!
Øvningssverd.
Vis at vi tar feil, Spartacus.
Ta det.
Spartacus!
Jeg heter ikke det.
Ditt navn, ditt liv,
er det vi bestemmer.
Kanskje kujonen trenger et overtak for å slutte å skjelve i knærene.
Gladius!
Ta det.
Jeg kan ikke gjøre noe med denne.
Send han til gruvene.
Er vi uthvilt?
Et angrep må gjøres med ordentlig fotfeste.
Han prøver å presse før han er i balanse.
Crixus!
Gir du noen et overtak, er du død.
Møter du en sterkere motstander, er du død.
Kaster du sverdet i arenaen, er du død.
Din dårskap har kostet et liv.
Men ditt kan fremdeles reddes. To fingre.
Tegn på overgivelse. En bønn om nåde
til lekenes leder!
Be for ditt liv, lille kanin.
Knus skallen hans.
Crixus!
- Dominus. - Tren videre.
Han prøver å drepe din beste mann, og du lar han leve?
Glaber kommer i morgen.
Hans intensjoner med trakeren kan innbefatte blod.
Inntil hans beskyttelse er sikret, vil jeg holde det varmt og flytende.
For en varme!
Nok til å koke tungen fra hodet!
Spis den.
Hersens slaver og kriminelle alle sammen.
Er vi noe bedre?
Du overlevde din egen henrettelse.
To ganger, med galleren,
som ikke spredte hjernen din utover sanden.
Du skiller deg ut, traker.
Fra denne ulykksalige gjengen.
Og du?
Varro.
Den verste av alle.
En fri mann overlatt til seg selv.
Hvorfor vil noen frivillig gjøre dette?
En liten gjeld som har blitt stor.
Den er vanskeig å betale.
Var det bare opp til meg...
Familie?
Kone og barn.
En gutt.
To år i arenaen. Premiene mine forsørger dem.
Premier?
Slåss du bra, blir du belønnet med mynt.
Nok til å holde gjelden i sjakk, gudene være lovet.
Gudene.
Du er en dåre.
Og i godt selskap, tydligvis.
De var de beste jeg kunne finne.
En eller to er lovende.
Resten ville min egen mor ha tatt.
Du har ingen mor.
Du kom ut av underverdenes fitte.
- Derfor tror jeg på deg. - Ingen bedre tilbud?
Bedre, jo! Innenfor mitt budsjett, nei!
Du spør og klager,
istedenfor å gjøre noe med saken!
Jeg vil hedre deg, Batiatus. Og dette ludus.
Legaten Glaber kommer i morgen. Han kan snu vårt hell.
I mellomtiden er disse alt vi har.
Stek dem til murstein, eller knus dem til gruvene.
Din vilje. Mine hender.
Ovidius! Beklager forsinkelsen.
Mynt gjør susen.
Korn for tre måneder
- Tre? - På dagen.
betalingen er forfalt.
Vulcanalia-lekene nærmer seg.
Om jeg kan håndtere gjelden til da...
Hovedstolen pluss 30%.
Tretti?
Eller gjøre opp gjelden slik den står.
Hovedstolen pluss 30 etter Vulcanalia-lekene.
Dagen etter.
Jeg kunne tatt ham.
Crixus?
Du ville ha gjort på deg.
Jeg ville ikke endt opp på bakken, pult som en hund.
Uten trening ville galleren tatt oss alle, Kerza.
Å si noe annet er bare skryt.
Jeg ber om å ikke møte Crixus i den siste prøven.
Ingenting å bekymre seg om.
Du vil aldri nå så langt likevel.
Alle kan komme til prøven. Og videre.
Frihet.
Én dag. Hvis man slåss bra.
Frihet.
Hjelper ikke uten pengene til å beholde den, Varro.
Vinner du publikums hjerte i arenaen,
så vil du få begge deler.
Du har slåss mot gladiatorene der.
Hvordan tror du sjansene våre er?
Dere kommer alle til å dø.
Opp!
Dere får sove når dere har vist dere som menn.
Hold tempoet!
Det er sent.
Gå tilbake til drømmene dine.
Snart.
Vi trenger bedre vin.
Vi trenger så mangt.
Vi skal ta dem igjen.
Er alt ordnet?
Jeg har tatt hånd om alt.
Kan ikke svikte i morgen.
Får jeg Glabers beskyttelse...
Det vil du.
Hvordan kan du være så sikker?
Vi har gjort alt vi kan. Nå er det opp til gudene.
Kom og legg deg.
Og ta med den grusomme vinen.
Vær så snill.
Ikke skuff meg.
Holdt!
Dagens trening begynner snart.
Spis.
For svarte.
Skal vi trene hele dagen nå?
Tror du fortsatt alle vil komme til prøven?
For det meste.
Fortsatt villfaren, altså.
Betalte Batiatus for disse mennene?
Svært lite, ser det ut til.
På romersk vis. Liv for mynt.
Noen fortjener mer enn andre.
Jeg har hørt en viss traker var noe til belønning.
Jeg så kostnadene stige enda høyere.
Jeg husker den harde marsjen da jeg var rekrutt.
Dere må være gale av sult.
Hiv i dere!
Faen.
Vekk meg når det er på tide å dø igjen.
Beklager grøten. Barca syns det er morsomt.
Han pisset iallefall ikke i den. Gir en ubehagelig ettersmak.
Det vil bli tøft uten mat.
- Verre. - Vil du gi meg brødet ditt?
Mitt, nei.
Jeg flytter ting herfra og dit.
Selv fra utenfor disse murene.
Det du trenger, kan Ashur levere.
Jeg er ingen skyldig.
Jeg søker ingen kompensjasjon.
Jeg er bare opptatt av ditt ve og vel det neste døgnet.
Kom til saken.
Jeg skal si det enkelt.
I tillegg til andre tjenester, tilbyr jeg odds.
Vil denne mannen leve? Vil han dø?
Hvor raskt? Hvor sakte? Hviken dag eller time?
Leker å drive tiden med. Og mynt.
Hvordan klarer jeg meg?
Tolv til én i retning av gruvene.
Høyere for at du dør.
Crixus vil tape en slant hvis du trosser oddsene.
Det vil jeg sørge for.
Se ikke på meg som en venn.
Tanken er fjern.
Hvordan klarte du dette?
Ved å spille på oddseene.
Jeg er redd de vil bli verre.
Glaber.
Du skal bruke min tittel, legat.
Som et dyr. Som dere pleier å være.
Hvor er hun?
Hvem da?
Den lille kona di?
- Hvor? - Hvor jeg vil!
Hun har ikke gjort deg noe.
Slett ikke. Men du...
Du har skuffet meg. Fått hjelpestyrkene til å dessertere.
Trukket min ledelse i tvil,
skadet mitt forhold til senatet.
I arenaen skuffer du meg igjen ved å ikke vite når du skal dø.
Livet mitt. I bytte mot hennes.
Livet ditt er ikke lenger ditt å kjøpeslå med!
Vil jeg avslutte det, er det bare å hviske,
og godeste Batiatus vil sørge for det!
Så hvisk det i øret hans.
Du tar feil av meg, traker.
Jeg ønsket deg en gang død for din ringeakt.
Men jeg innser at det er galt. Å ønske en ende for raskt.
Nei. Nå ønsker jeg blod.
En dråpe om gangen, over tid, til du er tømt.
Jeg sa jo at Romas skygge var enorm.
Og du kommer til å dø under den, litt etter litt, til publikums jubel.
En avskjedsgest for å knytte bånd.
Jeg tok den fra låret hennes for å bevare duften.
Før mine menn spolerte den med sin egen.
Nei!
Hun var rå underholdning.
Og da gnisten forlot øynene henne,
solgte jeg henne til en syrer for en halv mynt.
Trakeren lærer omsider sin plass overfor meg.
På kne.
Så din samtale med trakeren var tilfredsstillende?
Jeg har ikke mer med ham å gjøre.
Absolutt ingenting! Vi har duket til fest til din ære!
- Jeg skal til Roma. - Roma? Nå?
Noe til reisen, da?
Dette var ikke nødvendig, Lucretia.
Denne enkle maten er dårlig for fordøyelsen min.
Litt vin mens vi venter på mannen din?
Sestian?
Nei, men noe tilsvarende?
Vann, da.
Varmen og støvet. Vil det noensinne regne igjen?
Vi kan bare be.
Kan ikke sette fot på gaten i Capua
uten å høre noen som ber om et regnskyll.
Men gudene ignorerer oss.
Kanskje vi har gjort noe for krenke dem.
Jeg prøver å gjøre litt hver dag.
Så det er din skyld, Ilithyia.
Jeg ville holdt litt avstand. Jupiter kan sende lyn når som helst.
Han har mange mål å velge mellom.
Og jeg trodde du var en ordentlig romersk kvinne.
Ordentlig er noe menn sier som vil slavebinde oss med det.
Kerza, ta deg sammen!
Har du vært i et ludus?
Nei. Jeg har alltid villet.
Men far ville aldri tillate det.
Adlyder du alt han sier?
Ikke alt. Eller min mann.
Hvordan lever du med larmen og luten av disse dyrene?
Ja, de er ville og barbariske, ikke sant?
Som fra en feberfantasi. Er det ikke litt skummelt?
Hva om alle gikk amok på én gang og higet etter blod?
Dette luduset har vært i min manns familie i generasjoner.
Det står fremdeles.
Hva med barna dine? Lar du dem leke med dem?
Jeg har ikke barn.
Å. Unnskyld. Jeg tenkte en kvinne på din alder...
- Kom. Vi drar til Roma. - Så fort?
Kan vi ikke bli en stund?
Jeg vil se på gladiatorene.
En annen gang. Kom.
Kerza!
Gå sammen med Spartacus.
Ja, Doctore.
Rekrutter! Hit!
Vis trakeren hva vi har lært i hans fravær.
Serie én. Angrip!
Serie to. Angrip!
Spartacus!
Har ikke gudene pisset nok på meg for én dag?
Legaten Glaber behandler meg som en pokkers slave, men nei!
La oss helle salt i såret, la oss helle det i munnen hans!
Hvis det kommer ut at Batiatus ikke råder over egne menn...
Jeg advarte deg.
Du advarer meg ikke! Du gir råd og tomme løfter!
"Mine hender, din vilje."
Legaten, utenfor min egen port!
- Trakeren er uberegnelig. - Så lær ham våre normer.
Stokk og pisk faller ubemerket.
Han er et dyr som passer best i gruvene.
Nei. Resten til gudene, de koster ikke stort.
Spartacus er mer verdifull, mer enn de andre tilsammen.
Jeg vili ha utbytte.
Om ikke fra legaten, så fra mannen selv.
Selv om han er uberegnelig.
Han er bare lidenskapelig, og vekker det samme i andre.
Et pluss for publikum, om vi bare kan temme ham.
Han prøvde å holde på denne tøybiten, selv om vaktene slo ham.
Kan kanskje komme deg til nytte.
Jeg så denne i hånden til legaten da han kom.
Før ham til kammeret mitt.
Jeg skal finnne ut av det.
Hvorfor er du her? Akkurat her.
Under min gjestfrihet. Vet du hvorfor?
Fordi jeg stolte på en romer.
Du er her på grunn av min bestefar.
Han bygget dette luduset.
Han trodde at ingen mann var uten verdi.
At selv de mest gyselige blandt oss kunne stige til heder og ære.
Han ga denne troen til min far,
som i sin tur ga den til meg.
Jeg er en lanista, som mine forfedre, en gladiatortrener.
Jeg ser ting i menn som de selv har mistet.
En liten gnist.
Jeg blåser liv i den. Til den blusser opp i arenaen.
Jeg brenner kun for min egen sak.
Og hva er den? Penger?
Du har kostet meg nok.
Nei, denne synker ikke så lavt. Rang, da?
Makt? Kjærlighet?
Har du en kvinne, traker?
Jeg er gift.
Elsker du henne?
Klart du gjør. Jeg ser det i blikket, kjeven som strammes.
Hva heter så denne lekre blomsten?
Sura.
Hvor er hun?
Han tok henne. Da han hentet meg.
Legaten Glaber? Har han henne?
Han solgte henne til en syrer.
Hvordan vet du at hun er i live?
Hvordan vet du at hjertet slår i brystet ditt?
Som oftest gjør jeg ikke det. Jeg er bare en enkel romer
som prøver å takle lunene til gudene, politikerne,
uslingene, selv om man ofte ikke ser forskjell.
Men du, du er det farligste av alle dyr,
et beist avlet av hjertet.
Hva ville du gjort for å få holde kona di igjen?
Føle den varme huden hennes, smake leppene hennes?
Ville du drept?
Alle som stod mellom oss.
Hvor mange menn? Hundre? Tusen?
Jeg ville drept dem alle.
Så gjør det i arenaen!
Kjemp for meg og mine forfedres ære!
Vis deg verdig. Klatre til topps, vinn din frihet
og kvinnen du har mistet.
Jeg mistet henne ikke. Hun ble tatt fra meg.
En mann må akseptere sin skjebne eller bli ødelagt av den.
Hvorfor legge min skjebne i henden på enda en romer?
På grunn av det de har.
Din kones?
Bestå den siste prøven i kveld med heder og underdanighet.
Kall meg Dominus, så skal jeg hjelpe dere.
Valget er ditt.
Stans!
Varro har klart uavgjort! Prøven er bestått!
Barca! Marcus! I stilling!
Barca! Barca! Barca! Barca!
Start!
Så skuffende.
Ikke alt ender i klimaks.
Noe enhver kvinne vet.
Crixus!
Spartacus! I stilling!
Crixus! Crixus! Crixus! Crixus!
En siste lærdom før jeg sender deg hinsides.
Start!
Faen.
Dyr og verdiløs på samme tid.
Slåss, din trakerdritt!
Tårer?
Kaninen kommer til å pisse på seg!
Flå kaninen!
Drep ham!
Trakere!
Jeg har lært min lekse.
Spartacus!
Stans.
Du har bestått prøven.
Dominus.
Ditt liv begynner nå å få mening. Sverg på det.
Deklamer Sacramentum Gadiatorum.
Jeg vier min kropp, mitt sinn, min vilje
til ære for dette ludus og min herre, Batiatus' befalinger.
Jeg svarger å la meg brenne, lenke, slå
eller dø ved sverdet for heder i arenaen.
Velkommen til brorskapet.
Tekstet av philipo www.norskbits.com